En voi opettajana -
ja miekkailunopettajana -
kerjätä rahaa Moriokassa.
Mutta tiedän -
että emme selviä ilman rahaa talven yli.
Kaichiro...
Mitsu...
Vaikka -
hylkäänkin klaanini hankkiakseni meille elannon -
en hylkää teitä koskaan.
Shizu...
Huolehdi vauvasta, kun se syntyy.
Rakas... - Älä!
Tämän on vaikutettava siltä, että lähdin kertomatta teille.
Emme voi hyvästellä toisiamme.
Joten... Minä menen.
Rakas!
Isä! Isä!
Isä...
Palaa kotiin. Emme voi hyvästellä.
En hyvästelekään.
Mutta pidelkää Mitsua vielä viimeisen kerran.
Älkää antako hänen rakkaan isänsä kadota sanomatta sanaakaan.
Isä...
Mitsu...
- Isä...
Mitsu...
- Isä...
Älkää itkekö, isä.
Kunpa lähtönne olisi tapahtunut onnellisemmissa merkeissä.
Saito-dono on palannut. - Miksi?
En tiedä.
Saito-dono... - Pois tieltä!
Olin kyllästynyt piileskelemiseen. Palasin Shinsengumiin -
vaikka tiesin sen olevan vain varjo entisestään.
Se oli hyvä syy palata.
Otan osaa, että saitte niin epämiellyttävän tehtävän.
En kaipaa myötätuntoasi. Pois tieltä.
Saito-sensei...
Nui-dono...
Mitä hänestä?
Hän teki itsemurhan.
Vai niin.
Järjestin hänelle hautajaiset Koenjin temppelissä.
Pidä huoli omista asioistasi.
Sillä hetkellä vain hän tiesi, mitä tunsin sisimmässäni.
Aiotko tappaa minut?
Maalaissamurai, joka ei välitä mistään.
Eikö millään ole väliä, kunhan saat maksun?
Rahanahne houkka!
Palkkasoturi!
Paljonko tappamisestani maksetaan?
Olen pahoillani.
Se oli lopun alkua.
Shogun luopui vallastaan. Mahti palasi keisarille.
Kioton päällikkö vapautettiin tehtävistään -
ja sen seurauksena meillä ei ollut mitään virkaa.
Okitalla oli tuberkuloosi-
ja Shinohara, lton liittolainen, oli ampunut Kondon.
Shinsengumi liittyi mukaan taisteluun -
lounaisosien klaaneja vastaan.
Emme osanneet muuta kuin taistella.
Ono-sama...
Selkä suoraksi! Rinta kaarelle!
Olemme Mibun sotureita!
Ovatko kaikki pukeutuneet huolella?
Jos vaatetuksessa on puutteita, kuolette taistelussa.
Ette saa pudottaa miekkaa, vaikka kaatuisitte!
Miekkailkaa loppuun saakka!
Jos voimanne ehtyvät, tarttukaa viholliseen.
Antakaa kaikkenne ja tulkaa elävänä takaisin.
He tulevat! - Shinsengumi on täällä!
Se oli naurettavaa. Miekoilla kiväärejä vastaan.
Miekat kuuluivat kaukaiseen menneisyyteen.
NANBU-KLAANIN PÄÄMAJA, OSAKA
Minulla on raportti.
Shogunin joukot perääntyvät.
Lounaisosien klaanien armeija on heidän perässään.
Voittavatko he? - Kyllä.
Eikö Shinsengumista ollut apua?
Shinsengumista?
Ei.
Peräännyimme shogunin joukkojen kanssa.
Muut klaanit hylkäsivät meidät.
Panimme epätoivoisessa tilanteessa kaiken yhden kortin varaan.
Kuinka täällä voidaan?
Ottakaa ruokaa.
Syö.
Ei pidä ahnehtia.
Saito-sensei...
Suostuttelin Aizun asukkaat antamaan meille ruokaa.
Olkaa hyvä.
Oletko sinä syönyt?
En.
Oliko tämä viimeinen?
Mikset sanonut mitään?! Annoit minun syödä viimeisen!
Olen tottunut näkemään nälkää.
Tämä riittää minulle.
Senkin paskiainen! Vihaan sinua!
Miksi hyvinvointini kiinnostaa sinua?
Kaikki yrittävät tappaa toisiaan -
ja sinä haluat antaa minulle ruokaa!
Saito-sensei... En saa henkeä.
Yoshimura... Lähde täältä.
Kuolemme kaikki tänne -
halusimme sitä tai emme.
En halua, että sinä kuolet.
Sinunlaisesi mies ei saa kuolla.
Saito-san...
Olen Nanbun samurai.
Nanbun samurai -
ei anna perheensäkään estää häntä hoitamasta velvollisuuksiaan.
Kun Nanbu taistelee, olen siellä ensimmäisenä.
Arvostan huolenpitoanne -
mutta en aio koskaan laiminlyödä velvollisuuksiani.
Yoshimura!
Saito-sensei...
Nöyrimmät kiitokseni.
Hän oli todellinen samurai.
Vihollisia!
Älkää ampuko!
Miekat esiin!
Taistele tai kuole!
Tehkää heistä selvää!
Perääntykää!
Eteenpäin!
Keisarinn lippu!
Kuulumme keisarilliseen armeijaan! Vetäytykää täältä!
Kapinalliset eivät saa armoa!
Olemmeko me nyt kapinallisia?
Perääntykää!
Älkää tehkö vastarintaa! - Hijikata, olemmeko kapinallisia?
Odottakaa. Jääkää taistelemaan.
Olen Shinsengumin Kanichiro Yoshimura!
Palvelen Tokugawan shogunaattia.
En halua taistella keisarillista majesteettia vastaan -
mutta valani velvoittaa minua.
Taistelen teitä vastaan!
Yoshimura!
Älä kuole!
Yoshimura!
Älä kuole, Yoshimura!
Yoshimura!
Yoshimura...
Tunsitteko Yoshimura-sensein?
Hän kuoli Toba-Fushimin taistelussa.
Ei.
Elääkö hän yhä?
Taistelun jälkeen lounaiset klaanit pääsivät niskan päälle sodassa.
Isäni, Jiroemon Ono -
oli lähetetty Osakaan -
auttamaan klaaniamme selviämään kriisistä.
Vaadin saada puhua. Shogun on paennut Osakasta.
Hän on jättänyt armeijansa ja lähtenyt kohti Edoa.
Tiedämme, kuka voittaa sodan.
Voimme joko palvella keisaria tai tuhoutua Tokugawan mukana.
Olen samaa mieltä. - Rauhoittukaa -
tai alemmat kastit riehaantuvat.
Meidän on oltava puolueettomia.
Emme mene kummallekaan puolelle. Vahvistamme vain porttimme.
Emme auta pakenevia sotilaita -
emmekä sano mitään sodan lopputuloksesta.
Ymmärrättekö?
Juuri silloin Yoshimura-sensei ilmaantui isäni luokse.
Kanichiro?
Onko Yoshimura täällä? - On.
Hän on portin luona, pahoin haavoittuneena.
Yoshimura?
Mitä me teemme?
Tuokaa hänet puutarhaan. - Selvä!
Miksi hänen piti tulla juuri nyt?
Miksi?
Typerys! Häpeäisit!
Yoshimura.
Jiroemon-dono...
Vaikka taistelu päättyi -
täydelliseen häviöömme -
kuolema täällä, vihollisen käsissä -
olisi täysin hyödytön.
Haluaisin jälleen palvella omaa maatani.
Haluaisin palata tänne.
Nytkö?
Todellinen Nanbun samurai -
palaisi Shinsengumiin ja kuolisi kuin mies.
Rukoilen teitä. - Yoshimura...
Kun ottaa huomioon, mitä olet tehnyt -
klaani ei voi huolia sinua takaisin.
Antakaa edes haavojeni parantua.
Tehkää se ystävyytemme nimissä.
Klaanin miehet, kuunnelkaa!
llmiantakaa kapinalliset keisarilliselle armeijalle.
Jos piilottelette heitä, klaaninne kukistetaan.
Yoshimura...
Olet häpeäpilkku.
Jätämme sinut yksin.
Tapa itsesi.
Täällä ei ole mitään nähtävää. Häipykää!
Olen pahoillani, Sasuke.
Kanichiro...
Miksi taistelitte Toba-Fushimissa?
Miksi ette liittyneet shogunin joukkoihin Osakassa?
Yhdessä teillä olisi ollut mahdollisuus.
Miten voit paeta minnekään tuossa kunnossa?
Valani velvoitti -
minua taistelemaan.
On totta, että hävisimme -
mutta en ole vielä kuollut.
Niin kauan kuin elän -
haluan palata Moriokaan.
Haluan nähdä Shizun -
ja lapseni.
Nanbu on kotini.
Minun on ajateltava koko Nanbun parasta.
Kuolisin mielelläni puolestasi -
mutta en voi tehdä Nanbusta keisarin vihollista vain sinun takiasi.
Miekkasi terä on tylsynyt.
Saat minun miekkani.
Sen on takonut Yamato no Kami Yasusada.
Viillä vatsasi auki ja kuole kuin samurai.
Auta häntä, isä.
Herra?
Kukaan ei saa kuolla tyhjin vatsoin.
Annan hänelle ruokaa.
En ajatellut sitä. Pyydän anteeksi.
Minä voin hoitaa asian.
Tulin vasta nyt itsekin ajatelleeksi sitä.
Anna hänelle myös lämmintä vettä.
Sataako -
Nanbussakin lunta?
Puuterilunta...
Voi sentään...
Mitä nyt tapahtuu?
Ole hyvä.
Tämä riisi -
on Nanbusta.
Nanbun riisiä.
Se on herkullista.
Jo pelkkä ajatus tuo veden kielelle.
Maista sitä.
Kaikessa rauhassa.
Kiitoksia.
Ensinnäkin...
Yksi ryo -
Shizun kimonon vyötä varten.
Yksi ryo -
Mitsun nukkien juhlaa varten.
Tämä on Keijiron vauvanvaatteisiin.
Kappas vain...
Halusin ostaa Kaichirolle miekan -
mutta minulla ei ole tarpeeksi rahaa.
Kaichiro...
Et koskaan itkenyt.
En ansaitse kaltaistasi poikaa.
Kaichiro, Mitsu -
ja Keijiro, jota en ole koskaan nähnyt...
Haluan -
halata teitä kaikkia.
Shizu...
Mitä teet tällä hetkellä?
Kuuletko sydämeni sanat-
joita en tohtinut sanoa ääneen?
Rakastuin sinuun -
oikopäätä.
Yritin parhaani.
Tein kaikkeni.
Eihän sinulla ole mitään sitä vastaan?
Shizu?
Eihän haittaa -
jos tapan itseni?
Anna anteeksi.
Kuulen Mitsun laulavan -
suloisella äänellään.
Mitsu...
En ole kuunaan unohtanut sinua.
En hetkeksikään.
Tuntuu siltä -
kuin olisit ainoa -
jota en ole koskaan jättänyt, en hetkeksikään.
Joten, Mitsu -
vaikka tapankin itseni -
tulen aina olemaan rinnallasi.
On aika kuolla.
Shizu...
Kaichiro...
Mitsu...
Keijiro...
En päädy taivaaseen -
tai helvettiin.
Minä -
olen aina luonanne.
Joka ainoa hetki -
olen teidän luonanne.
Olin paikalla, kun Yoshimura-sensei kuoli.
Herra...
VIEKÄÄ NÄMÄ KOTIINI
Hän ei koskenut miekkaan!
Et syönyt riisiä -
senkin jääräpää!
Kanichiro!
Syö.
Tämä on Nanbun riisiä.
Moriokan riisiä, Kitakami-joen vedessä kasvanutta.
Syö.
Kanichiro...
Sinun ansiostasi -
Shizu ja lapset eivät näe nälkää.
Nyt on sinun vuorosi.
Unelmoit Nanbun riisistä.
Syö, Kanichiro.
Se on hyvää.
Kanichiro!
Hän kuului Tokugawan etuvartioon.
Hän oli erinomainen sotilas.
Häpeän sijasta -
hän valitsi itsemurhan.
Tekikö hän sen vapaaehtoisesti?
Kyllä.
Hän kieltäytyi sekundantista -
ja viilsi rohkeasti yksin vatsansa auki.
Käyttikö hän tätä miekkaa? - Ei.
Hän halusi antaa sen sinulle.
Hän ei halunnut tahria sitä vereen -
joten hän käytti toista miekkaa.
Ymmärrän.
Aviomieheni...
Minä kiitän sinua.
Teit kovasti töitä -
elättääksesi meidät.
Kiitos sinulle.
Vai niin siinä tapahtui...
Tapaus mahtoi särkeä isänne sydämen.
Pian sen jälkeen -
isäni muuttui.
Heistä ei saa tulla keisarillista armeijaa.
Lounaiset klaanit aloittivat sodan. He tässä ovat kapinallisia.
Hän oli aina ollut varovainen.
Mutta kun Akita siirtyi lounaisten klaanien puolelle -
isä johti hyökkäystä sitä vastaan.
Pyydän Nanbun samuraita hoitamaan velvollisuutensa.
Minusta tuntui-
että hän halusi kuolla taistelussa.
Valitettavasti hänen toiveensa toteutui.
Toivon teille kaikkea hyvää.
Chiaki-dono.
Kaichiro...
Lähden Hakodateen taistelemaan.
Linnakkeen luokse? - Kyllä.
Et palaa sieltä elävänä.
En välitä.
Miksi matkustat sinne, jos tiedät kuolevasi?
Nanbun samurain velvollisuus on taistella viimeiseen veripisaraan.
Älä mene! Älä Mene!
Mitsu...
Et voi estää häntä.
Teidän ei tarvitse saattaa minua pidemmälle, Chiaki-dono.
Tämä on puhdasta lähdevettä.
Juokaamme siitä.
Juo käsistäni.
Nyt te saatte juoda minun käsistäni.
Olkaa hyvä.
En voi tehdä sitä.
Kaikki muut tekevät kaikkensa säilyäkseen hengissä -
mutta sinä haluat kuolla.
Olet vasta kuudentoista. Sinulla on koko elämä edessä.
Miksi sinun pitää kuolla?
Chiaki-dono...
En voi antaa rakkaan isäni ylittää tuonelan jokea yksin.
Pyydän teitä juomaan.
Kaichiro...
Älä kuole!
Kaichiro!
Chiaki...
Chiaki!
Kaichiro...
Älä kuole...
Älä kuole!
Veli! Älä mene!
En voi muuta, Mitsu.
Veli!
Huolehtikaa pikkusiskostani.
Taistelen Nanbun puolesta.
Veli! Veli!
Veli!
Kaichiro ei palannut Moriokaan.
Hän kuoli Hakodaten taistelussa.
Veli! - Mitsu!
Minä olen nyt sinun isoveljesi.
Menin myöhemmin naimisiin Mitsun kanssa.
No niin. Valmista tuli. - Hyvä.
Anteeksi, että se kesti.
Se ei ole vakavaa. Hän on vain vilustunut.
Valmistin hänelle lääkettä.
Antakaa lääkettä ruokailun jälkeen ja katsokaa, että hän lepää paljon.
Muista ottaa lääkkeesi.
Nöyrimmät kiitokseni, Yoshimura-sensei.
No niin...
Kiitokset avusta.
Kaikkea hyvää.
Mennään.
Nanbun Morioka on kaunis paikka.
Etelässä on Hayachine-vuori -
Nansho ja Azumane ovat lännessä.
Pohjoisessa ovat lwate ja Himekami.
Nakatsu-joki virtaa alas vuorilta...
Kanna minua, isoisä. - En. Samurai kävelee.
Selvä.
Se on ihastuttava paikka.
Missään muualla ei ole samanlaista.
Toivotan teille onnea ja menestystä.
Mitsu on menettänyt niin monta läheistä -
että hän ei päästä irti kädestäni edes nukkuessaan.
Sanat eivät riitä kertomaan, miten suuri apu Mitsusta on ollut.
Kun isäni kuoli taistelussa -
sukuni leimattiin kapinallisiksi ja kukistettiin.
Mutta siinä oli se hyvä puoli, että saatoin naida Mitsun.
Sasuke omistaa pelisaleja -
ja hän auttaa meitä.
Mitsu ja minä olemme päättäneet muuttaa Mantšuriaan -
toimiaksemme siellä lääkäreinä.
Purjehdimme meren yli autioon maahan -
ja teemme parhaamme siellä.
Morioka on kaunis paikka.
Missään muualla ei ole samanlaista.
Moriokassa kirsikankukka läpäisee kiven kukkiakseen.
Moriokassa magnolia avaa kukkansa pohjoiseen päin.
Halkaiskaa se kivi. Olkaa edellä aikaanne.
Kukoistakaa.